Härmed föreställer jag er drottning Elisabet.
Vi vill inte ha drottningar som regerar genom sina män.
Vår forne kung Henrik är nu vår fånge!
Er far ber kung Edvard att trolova sina bröder till er.
Ge honom nånting, men inte det.
Warwick har förrått mig. George också som har gift sig med Isabella.
Bröllopet var inte för min skull. Far ville visa att kungen ska trotsas.
Du ska bli kung Henrik Tudor av England.
Det din mor säger är förräderi.
Far och John är döda. Warwick beordrade det.
Far har tillfångatagit kungen.
Richard Neville, earl av Warwick, jag förbannar dig.
Genom min vilja ska du dö.
Towern, 1469
Har inget bud kommit?
Anthony och Richard kan ha mött samma öde som John och far.
- Säg inte så, Elisabet. - Galne kung Henrik är i säkerhet.
Men vad gör de med Edvard i denna stund? Jag behöver honom här.
"Råda mig"? Inte bura in mig eller ta min tron, utan "råda mig"?
- Rådet anser... - Nej, det gör det inte.
Rådet anser bara det du säger.
- Vi ber dig bara sluta lyda Rivers. - Det vet du att jag aldrig gör!
Du ställer krav jag inte kan gå med på för att få skäl att hålla mig här-
- medan George regerar i mitt ställe. Eller snarare du genom honom.
- Edvard, lojaliteten som vi... - Kusin ska kalla mig "Ers nåd"!
Jag är Guds smorde konung!
Ers nåd måste förstå att drottningens familj...
De är mig trogna. Det kan inte sägas om dig och George.
Var är drottningen? För om du ens har nuddat henne...
Då hade hon sänt djävulen på mig. Hon är barrikaderad i Towern.
Det, käre kusin, är förräderi.
Liksom detta. Men måste jag regera från Warwick Castle-
- kan du hämta viltkött och svagdricka så att jag får äta på din bekostnad.
Är det förstått?
Hämta min bror George också.
Bror Georges nya hustru Isabella! Gift utan mitt medgivande.
- Hoppas du inte räknar med lojalitet. - Kan du gå ut med dem?
- Har hon blött än? - Hon väntar barn.
Barn på bröllopsnatten är ett tecken från Gud. Är det en pojke?
Hur skulle jag veta det?
Parlamentet ska utropa George till kung och Isabella till drottning.
- Jag kan inte...! - Han vet vad vi gör.
- Nu finns ingen återvändo. - Parlamentet går aldrig med på det.
Det måste de! Kvinnan Rivers är så hatad.
Hon har trängt bort er far och alla rådgivare.
Och ersatt oss med avskum. Ifrågasätt mig inte!
Du kan ifrågasätta honom när du är drottning.
Min make, jag har fått bud från Jasper Tudor!
Parlamentet i York ska bestämma vad de ska göra med Edvard.
- De borde hugga huvudet av honom. - Är det vad du hade gjort, Margareta?
Han trotsade Gud. Jag hade gjort det själv om jag var man.
- Jeanne d'Arc hade gjort det. - Tur att beslutet inte är ditt.
Det är Herrens beslut. Jag följer hans vilja.
Snart kommer han att avslöja hur min son ska ta över tronen.
Eller så kallar du vad du än gör för Guds vilja.
Jasper förstår. Jag väntar mig inte att du gör det.
Jasper Tudor... Är han lika blodtörstig?
- Skulle han kapa kungens huvud? - Jasper och jag är ett i allt.
Inte i allt. Du är inte gift med Jasper Tudor. Du är gift med mig.
George! Kom och se mig i ögonen som en man.
Göm dig inte bakom vår kusin! Känner mor till det här?
Din häxa ska inte sitta på tronen.
Du slutade vara kung när du doppade veken i henne.
Ska du försöka få parlamentet att sätta kronan på George, Warwick?
Issy, titta vad de har skickat till dig. Det är Elisabets kröningsmantel.
De har tagit den från Westminsterpalatset.
Den luktar av hennes parfym.
Bara kungar och drottningar får bära den. Du ska bli drottning, Issy!
Är du inte glad? Far har gjort det för din skull.
Det finns redan två drottningar.
En är i exil och den andra i Towern.
Jag skulle bli den tredje drottningen.
Tänk om far vänder sig mot oss också.
Det gör han inte. Du bär på prinsen, hans barnbarn.
- Far har ingen annan nu. - Vi sa att Edvard var rättmätig.
Vi sa att han var Yorks blomma och att England var hans trädgård.
- Vi sa att vi älskade henne. - Det sa vi aldrig.
Vi tyckte inte om henne. Aldrig nånsin.
Far säger att vi måste se henne som vår fiende.
Titta vad vacker den är. Minns du när vi lekte drottning?
- Nu kan du bli drottning på riktigt. - Jag vill inte bli drottning, Annie.
Jag trodde äktenskapet var för min skull, men allt är för deras skull.
Vi är deras spelpjäser, och äktenskap är nåt eländigt.
Det är inte som för henne. Vi kommer aldrig att bli som hon.
Vi får aldrig det hon har.
Jag kommer att vara en stark ledare.
Mannen ni talar om har förrått sin egen bror!
Den rättmätige kungen sitter på tronen.
Ingen krona, George? Parlamentet hade ni tydligen ingen makt över.
Så antingen måste ni frige mig eller mörda mig.
Det kan inte sluta på annat sätt.
George...
Ta av dig den.
Ta av dig den, sa jag!
George blir inte kung. Parlamentet motsatte sig det.
Er far vågade allt och förlorade.
Han förlorade.
Välkommen hem.
George hotade halshugga mig men vågade inte. Inte ens Warwick.
Han trodde han kunde köra med mig.
Jag sa att jag gärna skulle stanna i hans hus för alltid-
-men aldrig överge min hustru.
- Det är de dårar om de tror. - Frigav han dig?
Parlamentet vägrade utse George till kung.
Warwick frigav mig för att rädda ansiktet.
Det kommer han att få ångra.
Du vet vad som hände min bror John och far.
- Det ska de få sona för. - Det kommer de tyvärr inte.
Vi måste ha fred. Jag borde inte ha trängt bort lord Warwick.
Han och George kommer att böna om förlåtelse.
- Det får du inte ge dem. - Det ska jag.
Det är min bror och min kusin. Landet tål inte ett krig till.
Jag utser Warwicks brorson till hertig av Bedford.
- Min första makes titel? - Det ger Warwick skäl till lojalitet.
- Han är en förrädare. - Du måste avrätta Warwick.
Jag kan inte, och jag gör det inte.
Dessutom ger jag vår dotter Elisabet som hustru till unge Bedford.
- Över min döda kropp. - Då kan Warwick få en tronföljare.
Hon ska aldrig gifta sig med Warwicks brorson.
Förlåt att jag försöker skydda dig, men de hade mördat dig.
Jag lovar bort min dotter till vem jag vill-
- och ingen, inte ens du, ska hindra mig.
Fader vår som är i himmelen. Helgat varde ditt namn. Tillkomme ditt rike.
Jag är inte längre kungens sheriff.
Jag har förlorat min titel.
Ja. Kungen har frigetts.
Han skriver att du och Jasper Tudor erbjöd hans bror George ert stöd.
I stället för mig blir min bror John earl av Wiltshire.
Trots dina storhetsdrömmar blir du aldrig mer än lady Stafford.
Jag hoppas att du är nöjd.
Du skriver inga fler brev. Särskilt inte till Jasper Tudor.
Om du gör det tar jag dina böcker och dina besök hos din son. Förstår du?
Förstår du?!
Ska de fira jul här? Vi har inte ens slutat sörja.
Jag vill inte vara här.
Hon kommer att kasta onda ögat på oss.
- Hon bryr sig inte om oss längre. - Hon kommer att hata oss.
På grund av far.
När vi har dem nära kanske vår förbannelse verkar.
Jag ska göra dem till mina hovdamer.
Välkomna till hovet.
Warwick. George.
Tillbaka i fållan.
Ers nåd.
Lady Rivers.
- Jag beklagar sorgen. - De brutala morden på far och bror.
De var oskyldiga till brott och lojala mot sin kung.
- I krig... - Det rådde inte krig.
De stupade inte på slagfältet.
Det var mord och förräderi inför Gud och människorna.
Tig.
- Jag måste återvända till min make. - Ni går när jag befaller er att gå.
Ni ska dansa efter min pipa.
- Vill syster dansa? - Nej tack, Anthony.
Anthony har talat om sin resa till Italien.
Jag kan inte.
- Ers nåd. - Du förtjänar inte att vara här.
Thomas.
- En sån glöd. - Tur att du inte slaktade honom med.
Ja, det hade varit för hemskt.
Jag vet att du konspirerar mot kungen.
Han må förlåta dig, men jag lovar att jag aldrig gör det.
- Lord Warwick. - God jul, hertiginnan Cecily.
- Ännu en av oss är tillbaka. - Min son George bjöd mig.
Han ska snart få en arvinge.
Kraften som motade bort mig har tydligen mist sin kraft.
- Och Edvard är som en karl igen. - Det har han alltid varit.
Men det verkar inte räcka för att få den lojalitet man borde förvänta sig.
Syster.
Mer mark till förrädarna? Hur kan du stå ut med det?
Det är så det är att vara kung.
Om jag inte gynnar adeln vill de ha tillbaka Henrik eller sonen Edvard.
Eller min bror George eller Henrik Tudor. "Tillbaka till Lancaster!"
Hon hoppas väl inte på honom? Det är så många före honom i följden.
Warwick, jag har nåt till dig.
Hur mår de nygifta? Är din dotter vansinnigt förälskad i George?
De är tacksamma att Gud gav dem ett barn så fort.
- De hyser förhoppningar om en pojke. - Alla ber vi för att få söner.
Jag måste få en son.
Välj. Välj vilken du ska dra in.
- Den. - Är du säker?
- Ja. - Då så.
- Det är en barnsked. - Vänd på den.
"Edvard". Jag ska få en son som heter Edvard!
Kom och lägg dig, älskade.
Nånting har gjort dig hungrig.
Du väntar.
Snöra upp klänningen.
Skynda på.
Edvard förlåter mig för allt.
Jag står inte ut. Hon är elak mot mig.
Gräm dig inte, min lilla nattfjäril.
Du ska få din stund i ljuset. Vi är nära tronen.
Men snart är vi ännu närmare.
- Ett äktenskap för mig? Med Rikard? - Nej, inte med Rikard.
Han är trogen kungen av hela sin själ.
Gör din plikt och glöm inte vem du är och det stora namn du bär.
Det blir svåra umbäranden för oss, men det är det värt.
Vi ska få det vi förtjänar, och Edvard... ska aldrig förråda mig igen.
My lady.
- Ett nytt uppror? - För den vanvettige gamle Henrik.
- Ledaren vägrar uppge sitt namn. - En ledare utan namn?
Margareta av Anjou kanske förbereder sig för att befria sin make.
Jag gör processen kort med honom. Jag måste själv försvara min krona.
- Jag måste också riskera livhanken. - Ge dig inte av, Edvard.
Jag väntar barn igen. Den här gången är jag säker på att det är en pojke.
Jag visste det! Hur kan du veta att det är en pojke?
- Snokar du i kvinnans gåtor? - Nej.
Stanna. För att skydda oss båda två.
Nu måste jag försvara kronan så att min son kan ärva den.
Min prins ska heta Edvard.
Edvard.
Följer de trogna Warwick och George med dig?
Warwick värvar män i norr, och George ska vara vid min sida.
Du måste lita på mig, Elisabet.
Jag är hemma första maj med persikor och torsk till dig och lille Edvard.
Känn, Annie. Han är uppspelt.
Han är stark. Eller hon.
- Vad är det, far? - Ett uppror. Mot kungen.
Jasper.
Jasper!
Margareta.
- Du har inte skrivit. - Min man har förbjudit mig.
Det är ett uppror. Äntligen är stunden inne.
- Ska drottning Margareta segla av? - Från Calais, när Edvard dragit ut.
Oxford kommer med 10000 man. Jag har halva Wales.
Beväpna ditt folk och dra ut. Vinden vänder. Vår stund är inne.
Jag rider inte ut, och jag skickar ingen.
Krigen har krävt för många liv. Jag har förlorat en bror och en far.
Jag har också förlorat släkt. Det är därför vi måste fortsätta kämpa.
Vi kan avsätta Yorks troninkräktare och återge tronen till Lancaster.
Till nästa gång och gången efter det.
Vet kung Henrik att kriget utkämpas? Han minns knappt vad han heter.
Och Edvard är en bättre kung.
Vägarna är säkra, och stråtrövarna har ställts inför rätta.
Viktigast är att Guds rättmätige kung sitter på tronen. Överger du Herren?
Edvard är också smord av Gud. Gud kanske är förvirrad.
Smädar du Gud för din egen skam?
- Du är feg och rädd som ett barn. - Det räcker, Margareta.
Det räcker inte. Det gör det inte.
Hur ska jag leva med en sån skam?
Jag tycker synd om dig. Han har ingen ryggrad.
Vi besegrar dem utan honom. Jag önskar att jag kunde delta i striden.
Du är modig som vilken man som helst. Du är en soldat.
Upproret leds inte av Margareta av Anjou.
Det har satts i gång av Warwick och George, hertigen of Clarence.
George ger din son tillbaka titeln om vi bidrar med soldater mot Edvard.
De vill lura ut Edvard i strid.
Sen leder Warwick och George sina arméer mot honom och dödar honom.
Vi behövs för att det ska verka trovärdigt.
- Ska de sätta George på tronen? - Folk kommer att tröttna på George.
Då vänder de sig till Lancaster och din son har sin chans.
Jag ber min bror Welles om soldater.
Han gör det om han tror att det är för Lancasters skull. Ta det här.
Du ska veta att jag är med dig.
Nej, mor...
Jag vill inte bli drottning. Jag vill bara få mitt barn.
Varför måste far göra så?
Jag vet inte. Han är besatt av det.
Han vågar sitt liv och vår säkerhet.
Han säger att Edvard inte tjänar England.
Han säger att han inte kämpade för att sätta Edvards hustru på tronen.
Sluta böla, Isabella.
Vi måste ge honom stöd och be till Gud att hans företag ska lyckas.
Gud hjälpe oss om det misslyckas.
Vad gav du Jasper Tudor?
Ett halsband.
Jag fick det när jag lämnade Pembroke men jag borde inte ha behållit det.
Gud har visat att jag måste vara dig en god hustru. Jag vill bättra mig.
Mot min mor också.
Kan du ta med mig till min mor så att jag kan visa min ånger?
Vad förlänar mig den äran?
- Welles. - Margareta. Lord Stafford.
Richard, ska vi be tillsammans?
Jag har nåt underbart att förtälja.
Gud har beordrat den engelska adeln att utkämpa hans heliga krig.
Gud har talat till mig - om dig.
Du är utvald, Richard. Du ska utföra Guds arbete.
- Vad vill han att jag ska göra? - Leda hans välsignade korståg.
Du ska tillkalla armén som ska störta den onde Edvard från Guds tron.
Jag har aldrig deltagit i en strid. Jag vet inte ens...
Du behöver bara komma med armén. Gud gör resten.
Han ska sätta en ny Lancaster-kung på tronen.
Var letar han efter den kungen om du för Lancaster till seger?
Gode Gud, vaka över Edvard i det kommande slaget.
Nedgör Edvards fiender och skydda honom i din kärlek.
Herre, vi ber för vår far.
Må han veta vad han gör och följa din vilja.
Jag ber för att min make ska komma oskadd hem och för mitt barn.
Skänk min Warwick segern.
Nedgör Edvard av York i detta slag.
Nedgör den onde troninkräktaren.
Ge min bror och Jasper Tudor segern, de som strider på Lancasters sida.
Gode Gud, låt Edvard vinna. Låt honom överleva.
Gode Gud, låt Edvard förlora. Låt honom dö.
Hoppas det går lika lätt som de lovade.
Warwick och hertigen av Clarence kommer att döda Edvard i slaget.
- Vi lurar bara ut honom på fältet. - Men min syster sa...
- Är Warwick och hertigen på vår sida? - Inte alls.
De kommer att utse George till kung om allt går vägen.
Annars kommer vi att avrättas som förrädare-
- och få våra inälvor utspridda utanför Westminster.
- Jag trodde det var Guds heliga krig. - Vila ut.
Din insats är snart över.
Gud kommer inte att rädda mig.
Stanna i kungens namn.
Jag måste tala med kungen.
Edvard! Warwick och hertigen av Clarence tänker döda dig i slaget.
Snälla...
Förrädare.
Nej!
Inte min pojke!
Min son är död. Min son är död!
Varför for han?
- Min son är död. - Misslyckades de? Lever Edvard?
- Gå in. - Förlåt, jag förstår inte.
Varför?
Edvard är oskadd, men det var en fälla. Han jagar Warwick och George.
- De tänkte mörda honom kallblodigt. - Han mördade Welles som ville varna.
Ingen kommer att lita på honom igen.
Familjen Beaufort sörjer Welles. Edvard har retat upp sina fiender.
- Richard, min älskade son... - Han förrådde huset Lancaster.
- För Guds skull, pojken är död. - Hon bryr sig inte. Hon är hjärtlös.
- Och förbannad. - Det är snarare mor som är förbannad.
Nu räcker det.
Jasper har flytt. Kungen är efter honom, så han flydde till Frankrike.
- Vi måste hämta Henrik. - När det är säkert.
- Jasper ber mig att hämta honom nu. - Jaspers omdöme har brustit.
Han har flytt och lämnat Henrik.
- Han har inget val. - Han valde att strida mot kungen.
- Jag hämtar pojken. - Jag följer med. Det är min son.
Jag gör som du säger om vi stöter på soldater. Jag ber dig.
Då så.
Nu kanske du förstår din mors sorg.
Issy.
- Vi misslyckades. - Nej, vi retirerade.
Vi skulle inte ha litat på Lancaster.
George av York är den rättmätige kungen. Gud bevare kung George.
- Kung George. - Vi seglar mot Calais.
- Vi ligger i krig med "kung" Edvard. - Jag kan inte segla när jag ska föda.
Warwick och George hämtar garnisonen i Calais.
Anthony kanske inte hinner hindra dem. Vi måste gripa in.
De dödade din make och din son utan att straffas.
Vi blev upptäckta! Anthony Rivers red som besatt och fångade in vår flotta.
Det ska han bli av med huvudet för. Vi seglar mot Calais genast.
- Midnight vet att nånting är fel. - Han är bara bångstyrig.
- Han vill inte. - Edvard är efter oss. Gå ombord!
- Issy är rädd. - Kom nu!
Nu är han ombord. Du kan sova. Vi kommer dit på nolltid.
Det blåser upp till oväder. Om det blir värre måste vi stanna.
Vi har den bästa hytten. Den har vi aldrig fått förut.
- Det blåser upp. - Det är bara några stora vågor.
Det är en storm. Vi kommer att dö.
Annie!
Annie, barnet kommer!
Margareta, vi måste ta skydd.
Barnet kommer. Vi måste segla in till hamn.
Vi tar skydd vid franska kusten.
Hämta linne åt henne!
Tänd elden! Min syster ska föda.
Det är en häxvind. Kvinnor ombord betyder otur.
Jag befaller dig att tända elden! Jag är kungamakarens dotter.
- Vad gör du här? Har min son fötts? - Vi behöver trasor!
Och en sked som Issy kan bita i.
Ge henne den här. Det lär hon behöva.
- Varför stannar vi? - Vi måste se om slottet har intagits.
Det är för mycket. Förbannelsen kan vända och dränka oss också.
Det är bara tjänarna och pojken.
Välkommen till Pembroke, my lady.
Sir.
Var är farbror Jasper? Är han med er?
Han är i säkerhet men tyvärr inte med oss, Henrik.
- Kommer han tillbaka? - Säkerligen.
Jag är din mor. Jag ska hämta dig.
Tack, men jag väntar på Jasper så jag kan inte ge mig av.
- Stalldrängen tar hand om era hästar. - Du kan stanna här.
Han vill inte följa med. Han känner mig inte.
Han är Jaspers pojke helt och hållet.
Och nu ska du göra honom till din.
- Varför kommer inte barnet? - Det sitter fast. Det måste vändas.
Fråga din far när vi kommer till Calais.
- Isabella behöver en jordemor. - Vi seglar in i Calais nu.
Isabella ska få Frankrikes bästa läkare.
- Vad är det som låter? - Hamnkedjan. De är trogna Edvard.
Vänd om och hissa segel!
De skjuter mot oss!
Du måste vända det. Du har minst händer.
Du måste försöka vända barnet. Om du älskar din syster gör du det!
Snälla, jag vill inte dö.
Jasper.
- Förlåt. - Det är mitt fel.
- Förlåt att min bror förrådde er. - Jag måste ge mig av.
De har satt ett pris på mitt huvud.
Jag ger mig av till Frankrike, men jag kommer tillbaka med en armé.
Jag kunde inte säga till vår pojke att jag var här. Jag väntade på dig.
Du ville försäkra dig om att min son var i säkerhet innan du for.
Hur ska jag kunna leva utan dig?
Kan vi komma och ta avsked av dig? Det vore bra för pojken.
Han står dig nära.
Det var en pojke.
En liten gosse.
Jag måste fara bort. Ta hand om din mor åt mig.
- Som en Tudor. Eller hur, Henrik? - Som en Tudor.
Kom, min pojke.
- Ska vi be för farbror Jasper? - Nej tack, my lady.
Jag är din mor, Henrik.
Edvard.
Kom.
- Du kom ihåg det! - Persikor och torsk.
- Jag kom första maj som jag lovade. - Och vi har vår York-prins.
Nu är vi säkra.
Jag beklagar din sorg.
Vår sorg.
Det kommer fler.
Om vi hade stannat hade barnet levt.
- Det är ditt fel. - Drottning Elisabet väntar barn igen.
Vi måste få en son innan hon får det. Detta är inte slutet, Isabella.
Men för mitt barn är det slutet.
För honom är det slutet.
Översättning: Erik Swahn www.broadcasttext.com